Huvudet lutat åt vänster. Nedsatt hörsel på högerörat.
Första angreppspunkten.
Andra: Strupen. Han kan inte skrika. Tredje: Dricker säkert mycket. Levern.
Fjärde: Han haltar lätt med vänsterbenet. Slå in knäskålen.
Medvetslös inom 90 sekunder. Återhämtar sig förmodligen aldrig.
- Snygg hatt. Kom du ihåg revolvern? - Jag visste att jag glömde nåt.
- Jag trodde det var att stänga av ugnen. - Det glömde du.
Jag tror att det räcker. Du är ju trots allt läkare.
Alltid trevligt att träffa dig, Watson.
- Var håller kommissarien hus? - Han samlar ihop sina män.
Det kan ta hela dagen.
Sherlock Holmes... och hans lojala hund.
- Vad tycker läkaren om mitt arbete? - Jag ska visa Er vad jag tycker.
Watson! Nej!
Titta.
- Hur såg du den? - För att jag letade efter den.
- Lord Blackwood! - Ni verkar överraskad.
Flickan förtjänar nog tillsyn mer än vad han gör.
Den skulle jag låta ligga om jag vore du. Så ska det se ut, min gosse.
I rätt ögonblick, Lestrade. En till läkaren och en till hängsnaran.
- Clarky? - Den här kvinnan måste till sjukhus.
Lägg henne där bak i vagnen.
- Om du ursäktar. - Få bort honom ur min åsyn!
Ni skulle invänta mina order.
Då skulle Ni fått ta hand om ett lik och fortsatt jaga ett rykte.
Jag anlitades av föräldrarna. Märkligt då ni knappast skulle behöva nån hjälp...
- Londonborna kan andas ut. - Jag gratulerar, Lestrade.
- Bravo. Ta en cigarr. - Mina herrar! Le!
SCOTLAND YARD GRIPER MÖRDARE! SHERLOCK HOLMES BISTÅR POLISEN.
Översatt av: SSG - bubbafett, Incubator jerkjamjam och Skaggs
www.SweSUB.nu - Elementära texter...
156 genom 80. Det är mycket bra.
Jag mår bättre än på många år, tack vare Er.
När flyttar Ni till den nya fastigheten?
I veckan. Den ligger vid Cavendish. Den kommer att få en kvinnas prägel.
Fantastiskt. Herregud!
- Det var revolverskott. - Nej. Det var väl nån som spikade?
Min partner sätter nog upp en tavla. Jag ska gå och se efter.
Er kollega? Han flyttar väl inte med Er?
Nej, det gör han inte.
- Fru Hudson... - Jag går inte in där. Han har vapen.
- Det behöver Ni inte. Ge mig tidningen. - Vad ska jag ta mig till när Ni flyttat?
- Han behöver bara ett nytt fall. - Kan ni inte förlänga er förlovning?
Det luktar krut. Så bör det inte vara där människor finns i närheten.
Tack, kapten Philips. En kopp te, kanske? Samma tid nästa vecka?
Följ med här. Det är lugnare där nere.
Fru Hudson? Ge honom nåt uppiggande.
- Söker tillstånd att äntra rustkammaren. - Beviljas.
Jag håller på att uppfinna en sak som kan dämpa ljudet från en revolver.
Den funkar inte. Får jag se?
Det har gått tre månader sen ditt förra fall.
Försiktigt, Watson.
Det är dags att vi hittar nåt nytt.
Jag håller med. Min hjärna stagnerar. Ge mig jobb, ju tidigare desto bättre.
Tidningen.
Här är ett brev från fru Ramsey. Hennes man är försvunnen.
Han är i Belgien med köksflickan. Är det november?
Ja, Holmes. Fru Radford rapporterar om ett försvunnet smaragdarmband.
Försäkringsbedrägeri. Lord Radford gillar snabba kvinnor och långsamma hästar.
Jag ser att du ska närvara som läkare på Blackwoods hängning.
Det var vårt sista fall tillsammans så jag vill följa det till slutet.
- En herr Louis letar efter... - Det finns ett fall som gör mig nyfiken.
Det besynnerliga fallet med fru Hudson, den frånvarande damen som serverar te.
Jag har hållit ögonen på henne ett tag. Det verkar minst sagt olycksbådande.
- Te, Holmes? - Är det förgiftat?
- Inget gift som ni inte redan har i Er. - Rör inget. Allt har sin plats...
Som vanligt, barnflickan.
- Han har lyckats döda hunden, igen. - Vad har du gjort med Gladstone?
Jag skulle bara testa ett nytt bedövningsmedel. Han har inget emot det.
- Holmes! Som din läkare... - Han kommer snart att vakna upp.
Som din vän... Du har varit i det här rummet i två veckor. Du måste ut.
Där finns inget som intresserar mig där.
- Är du ledig ikväll? Middag på Royal? - Absolut. Min favoritrestaurang.
Mary gör oss sällskap.
- Det var inte uppriktigt gjort av er. - Du ska med och du ska träffa henne!
- Har du friat än? - Nej, jag har inte hittat rätt ring.
- Då är det inte officiellt. - Det kommer att hända oavsett din vilja.
- 20:30 på Royal. Ta på dig kavaj. - Det kan du göra själv.
Holmes!
- Du är tidig. - Klädsamt tidig.
- Fröken Mary Morstan. - Nöjet är helt på min sida.
Varför har det tagit så lång tid för honom att presentera oss för varandra?
Nöjet är mitt.
Det är spännande att få träffa Er. Jag har hört mycket om Er.
- Jag har högar med kriminalböcker hemma. - Det är sant.
Det kan verka lite långsökt ibland när de gör stora antagande utifrån smådetaljer.
Det stämmer inte helt, det är de små detaljerna som är avgörande.
- Ta Watson... - Det hade jag tänkt.
Hans käpp, av sällsynt afrikanskt ormskinn, innehåller en dold klinga.
Fåtalet delades ut efter anglo-afghanska kriget, han är alltså en belönad soldat.
Stark och modig. Född äventyrare.
Proper som alla militärer. Nu kollar jag hans fickor.
En biljettstump ifrån en boxningsmatch. Säkert en spelare. Håll hårt i hemgiften.
- Det var längesen. - Pengar till hyran försvann då och då.
Ni känner ju honom väl. Hur skulle Ni klara att läsa av en främling?
Vad kan Ni säga om mig?
- Det är nog inte... - Jag insisterar.
- Vi har diskuterat det här. - Damen insisterar.
- Ni är guvernant. - Bravo.
- Eleven är en pojke som är åtta år. - Charlie, han är sju år.
Då är han lång för sin ålder för han skvätte bläck på er idag.
- Har jag bläck i ansiktet? - Det är inget fel på ert ansikte.
Ni har två prickar på örat. Indiskt bläck, nästan omöjligt att få bort.
Ni har visat på stort tålamod och därför lånade arbetsgivaren Er halsbandet.
Pärlor, diamanter och en fläckfri rubin är knappast ädelstenar för en guvernant.
Men smyckena som Ni inte bär säger oss ännu mer... Ni var förlovad.
Ringen är av, men den ljusa huden pekar på att Ni levde utomlands-
-när Ni fick reda på ringens sanna värde och bröt förlovningen och återvände-
-till England på jakt efter rikare svärmare. En läkare, kanske?
Ni hade rätt på alla punkter utom en, Holmes.
Jag lämnade honom inte. Han dog.
Snyggt gjort, min gamle vän.
Res dig upp och slåss!
Upp med dig!
Det får räcka. Ni vann. Jag gratulerar.
Vi är inte klara än!
Det måste ha registrerats på en känslomässig nivå.
Först: Distrahera målet. Blockera hans jabb.
Slag på vänstra kinden.
Desorientera honom. Blockera med armbågen, sen kroppsslag.
Blockera slag från vänster. Slag på käken. Nu till frakturerna.
Skada revbenen. Träffa solarplexus. Slå käken helt ur led.
Spark i mellangärdet.
Summering: Öronen ringer, käkfraktur, brutna revben och inre blödningar.
Fysiskt återställd om sex veckor.
Psykiskt återställd om sex månader. Viljan att spotta tobak är neutraliserad.
Var kom det ifrån?
Vad fan är det som händer här, Charlie?
Blackwood har uttalat en besvärjelse. Han verkar brinna upp inifrån.
Sluta! Håll käften!
Charlie. Charlie! Ta honom till sjukan!
Vad handlar det här om, Blackwood?
Det är nån jag skulle vilja träffa.
- Watson? - Ja. Nu går vi.
Vad som började som ett försök har lett mig till randen av ett stort genombrott.
Om jag spelar en kromatisk skala uppstår det ingen mätbar reaktion.
Det du dricker är till för ögonkirurgi.
Men om jag nu istället spelar en femtonsskala...
Titta! Flugorna flyger moturs i synkroniserade koncentriska cirklar.
Det här är nåt stort. Med hjälp utav musikteori bringade jag ordning i kaos.
- Hur fick du in dem där? - En efter en. Det tog sex timmar.
Vad händer om jag gör så här?
Gör dig i ordning. Du är Blackwoods sista önskan.
Se på konstruktionen. Det är första gången man bygger en bro så...
Väldigt innovativt.
Vilket strävsamt imperium. Jag har din vinst från igår.
Du var inte där så jag satsade åt dig.
Du har rätt. Jag förvarar dem säkert med ditt checkhäfte i min byrå så länge.
Visste du att Don Giovanni går på operan?
Jag skulle nog kunna ordna två biljetter om du vill ta del av lite kultur i kväll.
Du kan verkligen vara tyst. Det är en god egenskap hos en följeslagare.
- Jag visste att hon varit förlovad. - Innebär det att du inte vill på opera?
- Det där är min. - Den var för liten för dig.
Jag vill ha tillbaka den.
Blackwood lyckas verkligen locka fram känslor i folkhopen.
De skingrar sig säkert när hans fötter slutar sprattla. Följer du med?
Nej, gå du. Jag har inget med honom att göra så länge han är vid liv.
- Ni har många tomma celler. - Vi har flyttat några fångar.
Annars riskerar vi ett upplopp. Han har den inverkan på internerna.
Det verkar som att han... kan ta sig in i folks medvetande.
- Jag hittar om Ni har annat att göra. - Det uppskattar jag. Tack.
Då såg jag en best stiga upp ur havet. Den hade tio horn och sju huvuden.
På sina horn hade den tio kronor och på sina huvuden hädiska namn.
De tillbad draken för att han gett besten sådan makt och de tillbad också besten.
Och besten som jag såg, liknade en panter men den hade fötter såsom en björn...
Draken gav den sin makt och sin tron och gav den stor makt.
Vad fint Ni har gjort det här.
- Jag är glad att Ni ville komma. - Det var så lite.
- Vad kan jag hjälpa Er med? - När jag studerade fallet...
...upptäckte jag en kriminell genialitet vars verk påminde om era penseldrag...
- Ni är alltför vänlig. - Till skillnad från verket i kryptan.
Så nu undrar Ni om det var en del i nån större plan?
Eller så väntar jag bara på min vän som ska dödförklara Er.
Ni gör ett misstag om Ni tror att saker är som de ser ut att vara.
Ni tar fel om Ni tror att det är jag som håller i penseln.
Jag önskar att jag hade gripit Er tidigare. Fem liv hade kunnat sparas.
De var nödvändiga. Offer.
Fem onödiga liv som fick ett syfte.
Jag undrar om vi får dissekera hjärnan efter det att Ni har blivit hängd.
Finns säkert nån skada av vetenskapligt intresse. Då skulle Ert liv fått syfte.
Ni måste höja blicken, Holmes. Ni underskattar vad som komma skall.
Vi är bundna till varandra på en resa som kommer att skaka vår existens.
Under Er mask av logik känner jag en skörhet. Det oroar mig.
Skärp era sinnen. Jag behöver Er.
- Ni har hamnat långt från överhuset. - Jag kommer att stiga upp igen.
Lyssna! Tre personer till kommer att dö och Ni kommer inte kunna göra nåt åt det.
När Ni väl kommer på att Ni gjorde det möjligt så är det Er sista sunda tanke.
- Vad ville han? - Jag vet inte. Ni behövs inte, fader.
Lord Henry Blackwood. Ni döms till döden-
-för att ha använt svartkonst och dödat fem flickor och försökt döda en sjätte.
- Har Ni några sista ord? - Döden är bara början.
Det var slutet för Lord Blackwood.
London är dystert så här års.
Inte för att New Jersey är bättre. Jag föredrar att resa på vintern.
Jag tog med de här från Syrien.
Jag hittade utsökta dadlar i Jordanien… och era favoritoliver från Kykladerna.
Jag tänkte att vi skulle ha ett kalas.
När jag dukade fann jag den här. En akt med mitt namn på.
Stulen tavla och försvunna dokument som ledde till en premiärministers avgång...
Skandalösa affärer och en förlovning mellan...
Den habsburgska prinsen och hans gemål.
Jag har haft koll på Er om myndigheterna önskade att jag skulle jaga kapp Er.
- Men jag ser inte mitt namn nånstans. - Men Er signatur finns där.
Är det Maharadjans försvunna diamant? Eller är det bara en souvenir?
Nu ska vi inte gräva i det förflutna.
Ska vi?
- Ni verkar vara mellan jobb. - Och Ni mellan makar.
- Hur mycket fick Ni för ringen? - Han var tråkig, svartsjuk och snarkade.
Nu är jag Irene Adler igen.
Tack.
Jag behöver Er hjälp. Jag vill att Ni ska hitta nån.
- Varför är Ni alltid så misstänksam? - Kronologiskt eller alfabetiskt?
Akta så att Ni inte skär Er på det här livsfarliga kuvertet.
Ni hittar all information som Ni behöver i kuvertet.
Vem arbetar Ni för? Jag måste alltså ta reda på det själv.
- Behåll dem. Jag har inte tackat ja än. - Se det som ett förskott...
Minns Ni Grand Hotell? Jag fick vårt gamla rum.
Håll dörren. Tack, doktorn.
- Han gör det. - Bra jobbat, fröken Adler.
- Det är därför jag anlitade Er. - Han har hittat vår man inom 24 timmar.
Det är säkrast för honom. Reordan är nyckeln till vad Blackwood planerade.
Han är avgörande för min plan.
Akta dig! Vad gör du? Se dig för!
Stick härifrån!
En liten allmosa skulle räcka långt, min herre.
- Gud bevare drottningen. - Försvinn härifrån.
Varför är den enda kvinnan som du brytt dig om en brottsling, är du masochist?
- Låt mig förklara. - Hon är den enda som lurat dig.
Hon gjorde bort dig totalt. Vad är hon ute efter?
Vad skulle hon kunna tänkas behöva? Alibi eller en mänsklig kanot?
Hon kan sitta på din rygg och paddla.
- Vi arbetar ju inte ihop längre. - Jag har redan läst det.
Saknad: Luke Reordan, 150 cm, rött hår och saknar framtänder. Fallet är löst.
- Hon verkar föredra rödlätta dvärgar. - Kortväxta.
- Håller du med? - Nej. Det är mer än en teknikalitet.
- Du dömer folk efter deras längd. - Jag har sagt för mycket, du är upprörd.
- Jag konstaterar bara... - Vad höll du på med?
- Kan jag få förklara? - Så gärna.
- Vad gör du? - Ingenting.
Bär du lösnäsa? Säg att det där inte var...
Vart är du på väg?
Watson!
Lite blommor? Ni får ett bra pris bara för att Ni är så vacker.
- Det måste vara min lyckodag. - Min också.
Rör dig inte!
Vad har vi här?
Tack.
Det är den Irene jag känner.
- Mannen gör mig nyfiken. - Hon är ingen duvunge...
- Hon är rädd för honom. - Men ändå arbetar hon för honom.
Det har inte med mig att göra men jag tycker att du ska låta fallet vara.
Jag har inget val. Nu måste ju betala hyran själv.
- Ta bort den från mitt ansikte. - Den är i min hand.
- Lestrade vill att ni ska komma direkt. - Hittar han inte till polishögkvarteret?
- Hämta kompassen, han behöver oss. - Nej, han behöver dig.
Det gäller Lord Blackwood. Han verkar ha återvänt från graven.
- Väldigt intressant. - Jag dödförklarade honom.
- Vad vet vi? - Han sågs lämna kyrkogården i morse.
Då tar du hand om det här nu. Jag ska träffa Mary.
- Det är inte mitt rykte som äventyras. - Försök inte.
- Har tidningarna fått nys om det än? - Det är det vi försöker undvika.
- Vad är det vi fruktar? - Panik. Ren och skär panik.
- Du tar väl inte det här på allvar? - Jo, det borde du också göra.
Det handlar om yrkesstolthet.
Ingen kvinna vill väl äkta en läkare som inte kan skilja de levande från döda.
Vad säger Ni om matchen, Clarky? Rugbymatchen.
Konstaplarna har gjort ett magnifikt jobb med att förstöra alla eventuella bevis.
Åtminstone misslyckas de ju aldrig med att misslyckas.
- Ni dröjde, Holmes. - Och på den tredje dagen...
De här plattorna av sandsten väger ett halv ton. De krossades inifrån.
- Lestrade. Kistan då? - Processen har påbörjats.
I vilken del av processen är ni? Den begrundande?
- Hur är det med vårt vittne? - Han står där. Han är uppenbarligen...
- Katatonisk. - Han mår inte så bra.
Om ni inte slutar bete er som skraja mjölkpigor åker ni på dubbla arbetspass.
Gå ner och hämta upp kistan omedelbart.
God dag.
Det är ingen fara. Jag är läkare.
- Mannen är i chock och behöver vila. - Han såg Blackwood resa sig från graven.
Nå? Ni dödförklarade honom.
Han hade ingen puls.
Herregud!
- Det här är inte Blackwood. - Här konstaterar vi det uppenbara.
När dog han?
Likmaskarna är ungefär...
Två centimeter, vilket fastställer att han dog för 10-12 timmar sedan.
Får jag låna Er penna?
- En dvärg. - Kortväxt.
Jag vet vad jag såg. Det var Blackwood!
Det såg jag lika klart som jag ser er.
När de döda börjar vandra kommer de levande att fylla kistorna.
På med locket och ställ i ordning.
- Tror du att han har återuppstått? - Frågan är inte "om" utan "hur".
Följ ert mod till och ropen alla Gud för kung Henrik! England och St. Georg!
- Varför just det Fish & Chips-ståndet? - De har en speciell öl i frityrsmeten.
Du, Holmes, jag har sett saker i krig som jag inte förstår.
I Indien mötte jag en man som förutsåg sin död, när och var kulan skulle träffa.
Du måste medge att en övernaturlig lösning kan vara teoretiskt möjlig.
Det är ett misstag att teoretisera innan man har nåt att utgå från.
Oundvikligen börjar man få fakta att passa teorin istället för tvärtom.
Med det sagt tror jag att det är den kortväxte som är nyckelfiguren.
- Skrapmärken på sidan. Vad ger det oss? - Att mannen var en fyllskalle.
Varje gång han skulle dra upp uret slant han med nyckeln och skrapade den.
Ja, mycket bra. Du har utvecklat en någorlunda slutledningsförmåga.
- Det finns initialer... - Stämplar från pantbanker.
Utmärkt. Det senaste uttaget är hos "M H".
- "M H" står för... - Maddison och Haig.
De kan nog ge oss en adress.
Vilket sammanträffande.
- Det var en sak som du inte fick fram. - Det tror jag inte.
Tiden. Jag måste tillbaka. Jag ska dricka te med svärföräldrarna.
- Vill ni veta er framtid? - Verkligen inte.
- Ni måste höra vad jag har att säga. - Det har vi inget behov av, zigenerska.
Även om det har med Mary att göra?
Jag ser två män... Bröder, men inte av blod utan av andra band.
- Mary då? - Bröllop. Ni kommer att gifta er.
- Fortsätt... - Jag ser bordsdukar och porslinsfigurer.
- Bordstabletter av spets. - Bordstabletter av spets?
- Har ditt fördärv inga gränser? - Nej.
- Hon blir fet, får skägg... - Vårtorna då?
- Hon blir täckt av vårtor. - Det räcker!
Det var den mest adekvata spådomen som Florence har gjort på evigheter.
- Därför har du ej funnit lämplig ring. - Har du mina pengar?
- Du räds ett liv utan spänning... - Har du mina pengar?
- Erkänn! - Ge mig mina pengar!
Där ser man.
Tack.
Du har fått din ring och jag har adressen till den kortväxte. Det borde vara där.
Jag tror att hon kommer att gilla den och jag har kvar lite skrammel i fickan.
- Ska jag ta hand om det åt dig? - Nej.
- Spela inte bort det. - Nej, jag ska träffa Mary.
Hälsa henne från mig. Familjen också.
Det underlättar för mig att ha folk i närheten som jag fullt ut kan räkna med.
Du kan räkna med mig i exakt tio minuter till.
- Han trodde nog att nån var efter honom. - Det var de också.
Irene Adler har varit här, eller så bar den kortväxte samma parfym.
Förruttnelse.
Ammoniumsulfat, bland annat.
Fosfor. Formaldehyd.
Det ser ut som att han försökt sammanföra trollkonst-
-med en vetenskaplig formel.
Vad som är än viktigare är vad han försökt undanröja.
- Kalium och magnesium. - Svavelsyra.
Vi borde kunna få fram det om det inte är för sönderbränt.
Besynnerligt...
Hydratiserad rhododendron.
Holmes? Titta på symbolen.
- Reordan arbetade för Blackwood. - Naturligtvis, men med vad?
- Det han jobbade med lyckades onekligen. - Hur vet du det?
- Annars hade han varit vid liv. - Det är därför Adler letar efter honom.
Ja.
Det finns en doft jag inte kan placera. Sockervadd? Lönnsirap? Bröstsocker.
Karamelliserat äpple.
Med tanke på er utrustning är ni här för att bränna ner huset och förstöra bevis?
Ett ögonblick, pojkar. - Dredger!
Nåt problem?
- Kött eller potatis? - Mina tio minuter är slut.
- Vänta lite. - Jag har ingen brådska.
Klarar du dig?
Ett ögonblick, så är Ni vänlig.
- Holmes. Vad är det där? - Jag vet inte.
Följ med mig, min broder.
- Vem arbetar Ni för? - Det vet Ni mycket väl.
Märkligt att Ni fortfarande uträttar en död mans skitgöra.
Han har återvänt från de döda.
Återuppstånden eller inte. Berätta var han är.
Det finns saker jag fruktar värre än Er och den lilla leksaken.
- Spring, min lilla hare. - Med nöje.
Holmes!
Watson... Vad har du ställt till med?
Jag har inte sovit på hela natten. Inte ens en liten blund.
Hur kunde jag ens tro att jag skulle dricka te med Marys föräldrar...
- ...efter att ha låtit mig övertalas? - Vi kan hävda att det var självförsvar.
Jag har kollat igenom mina anteckningar. Vill du veta vad jag kom fram till?
- Jag lider av en psykisk störning. - På vilket sätt?
Varför skulle jag annars låta mig ledas in i situationer-
-där du medvetet har upplåtit att tala om dina planer för mig.
- Du brukar inte klaga på mina metoder. - Jag klagar inte.
Klagar? Jag klagar aldrig. Jag klagade inte när du spelade fiol mitt i natten-
-eller på din röra eller din undermåliga hygien eller att du stjäl mina kläder.
- Du och jag utövar ju byteshandel... - Klagade jag när du satte fyr på rummet?
- Eller när du laborerar på min hund? - Vår hund.
Men jag tar anstöt av din kampanj för att sabotera mitt förhållande med Mary.
- Jag förstår det. - Gör du?
- Det tror jag inte att du gör. - Du är fruktansvärt trött.
- Ja. - Du är lite känslig och behöver vila.
Min bror Mycroft har ett litet ställe i Chichester. Ett underbart landskap.
- Vi kan grilla lamm över öppen eld. - Vi? Jag åker med min blivande fru...
- Om vi måste... - Jag och Mary. Inte du...
- Bjuden? Till min brors lantställe? - Du är inte mänsklig.
- John Watson? - Ja.
Er borgen är betald.
Mary!
Enbart Watson.
Jag hoppas du får komma ut före frukost för pojkarna börjar bli hungriga.
- Skingra er! - Varpå han säger: "Ska jag föra in den?"
- Ni är fri att gå. - Ett sant nöje, Holmes.
- Tack, mina skämt höll på att ta slut. - Ni hade kunnat bli en bra brottsling.
Ja, och Ni en bra polisman. - Tack så mycket.
- Säg nu att Ni har några svar. - Allt i sinom tid.
I sinom tid? Är det här en lek där vi ska försöka gissa vad Ni tänker på?
Allmänheten rasar. Tala om vad Ni vet annars åker Ni in på nolltid!
- Fixa till Er och gör Er presentabel. - För vem?
Vänner som sitter på höga poster. Det var de som betalade borgen.
Jag beklagar omaket, men jag är tvungen att trä den här över Ert huvud.
Herr Holmes. Jag ber om ursäkt för att jag tillkallar Er på detta vis.
Var vi är och vem jag är måste framstå som ett mysterium för Er.
När det gäller var vi är så tappade jag bort mig mellan Charing och Holborn.
Jag räddades av doften från bageriet på Saffron Hill. Det är där man använder-
-den typen av fransk glasyr.
Sen åkte vagnen vänster, sen höger och körde över rännan vid Fleet.
När det gäller vem Ni är så krävdes allt av mina icke blygsamma erfarenheter.
Brevet är adresserat till Thomas Rodrum. Justitieminister bör vara Er titel.
Vad Ni mer är... Det är givetvis en helt annan fråga.
Att döma av symbolen på Er ring är Ni-
-ledare för Templet av de Fyra Ordnarna, i vars högkvarter vi befinner oss.
Vi är väl i nordvästra delen av St. James om jag inte missminner mig.
Var det mysteriet? Det enda mysteriet är varför ni bemödade er med huvan.
Ja... För att det är så vi brukar göra, förmodar jag.
- Jag vågar påstå att vi har rätt man. - Sherlock Holmes.
Ambassadör Standish från Amerika och inrikesminister Coward.
Jag antar att Ni redan har en uppfattning om vad vår orden utövar.
Ja... Ja, det är intressant.
Var Ni skeptisk, men vårt system har gjort gott för världen under århundraden.
- Det kan också användas för ont uppsåt. - Med vad vissa kallar för svartkonst...
- ...eller för häxkonst. - Vi vet att Ni inte tror på magi.
Vi förväntar oss inte att Ni ska dela vår tro, blott vår rädsla...
Rädsla är ett smittosamt känslotillstånd.
Rädslan för Ert barn.
Blackwood är Er son. Era ögon är identiska, en ovanlig mörkgrön nyans.
Den diamantformade strukturen tillsammans med identiska ytteröron-
-som bara ärvs i rakt nedstigande led gör er till antingen bröder...
...eller, vilket som är rimligast i det här fallet, far och son.
Det är få som känner till det och så vill vi att det ska förbli.
Han blev till under en av våra ritualer. Hans mor var inte min fru.
Hon delade vår tro, men inte starkt nog för att överleva att föda honom.
Döden följde i hans fotsteg. De fem kvinnorna var inte hans första offer.
Han dödade många fler för att öka sin styrka.
Vi kunde inte bevisa nåt men vi visste allihop.
Han var en förbannelse. Vi har försökt stoppa honom, men utan framgång.
Hans styrka tilltar. Hans åter- uppståndelse är ett tecken på det.
Det kommer att bli ännu farligare.
Hans hemligheter finns i formelboken. Den är hans kraftkälla.
Han samlar styrkor för att ändra världens kurs. Vi vill att Ni stoppar honom.
Vi bistår Er med allt som vi kan.
Som inrikesminister har jag stort inflytande över stadens poliskår.
Hur mycket vill Ni ha?
En fördel med min situation är att jag kan välja mina klienter.
Jag sätter stopp för honom.
Men inte för er skull... och definitivt inte för pengarna.
- Jag har en dock en fråga, herr Thomas. - Vad?
Om resten av hans familj är död hur länge kan Ni tänkas överleva?
Där har Ni nåt att tänka över.
Det är kanske lättare att öppna den här?
En Margot från 1858. Året då kometen passerade.
Vad fascinerande att en astronomisk händelse kan påverka kvalitén.
Hur går det med fallet som Ni vägrar att åta Er?
Mitt spår dog, bokstavligt talat.
Jag har hittat honom. Han var begravd i Blackwoods gravvalv...
- ...om Ni fortfarande behöver honom? - Kära nån.
Hoppas inte att min klient kräver pengarna tillbaka.
Han är väl professor? Jag såg inte hans ansikte, men väl krita på hans rockslag.
Jag har aldrig mött en professor som bär pistol och med en så finurlig anordning.
Ögonlapp, snyggt. Fallet är avslutat. Vilket gör att Ni är här för att umgås.
Nej. Ni tar Er vatten över huvudet.
De som dödade Reordan undanröjer spår. Det bör göra Er till nästa måltavla.
Låt det andas. Jag har aldrig tagit mig vatten över huvudet.
Ge Er av nu. Gå upp i rök.
Eller stanna och följ frivilligt med till polisen för att kunna skyddas.
Om jag är i fara är Ni det också.
Följ med mig.
- Tänk om vi skulle lita på varandra? - Ni lyssnar inte...
Antingen tar jag Er till järnvägsstationen eller polisstationen.